ESPOON VIHERALUEOHJELMA  
2002-2012

luonnos

johdanto

Espoo on houkutteleva asuin- ja työpaikkakaupunki. Kaupunki tarjoaa koko Suomen pienoiskoossa metsäisistä erämaista saaristoon ja maanviljelymaisemista suuriin aluekeskuksiin. Luonnonläheisyys ja vihreys tulevat voimakkaasti esille mitattaessa asukkaiden viihtyvyyttä ja kaupungin identiteettiä. Näillä tekijöillä on suora vaikutus asukkaiden terveydentilaan ja viihtyvyyteen, mutta viheralueiden arvostus näkyy myös asuntojen ja tonttien hinnoissa. Kaupunkia leimaavan voimakkaan kasvun keskellä on huolehdittava siitä, että kaupungin viherympäristö säilyy elinvoimaisena, käyttökelpoisena ja houkuttelevana myös tuleville sukupolville. 

Espoossa käynnistyi Vihervuoden 2000 alussa viheralueohjelman laatiminen. Viheralueohjelmassa annetaan suuntaviivat seuraavaksi kymmeneksi vuodeksi kaupungin omistamien viheralueiden kehitykselle. Ohjelmassa ovat mukana kaikki kaupungin hallinnollisten rajojen sisäpuolella sijaitsevat viheralueet. Viheralueohjelmassa tutkitaan Espoon kaupungin viheralueita kokonaisuutena, ensimmäistä kertaa selvitetään viheralueiden kehittämisen tavoitteet koko kaupungin alueella. 

Viheralueohjelma ohjaa taloussuunnittelua ja selvittää, miten käytettävissä olevat resurssit vuosittain kohdennetaan. Vaikka viheralueiden suunnittelu on kokonaisuudessaan pitkäjänteisempää, on taloussuunnittelussa 10 vuotta jo pitkä tähtäin. Tavoitteena on resurssien tehokkaampi käyttö ja kohdentaminen. Ohjelmassa määritetään toimenpiteiden painotuksia ja tärkeysjärjestyksiä sekä viheralueiden rakentamisen ja luonnonmukaisuuden välistä suhdetta. Tällä hetkellä viheralueiden hoitoon käytetään vuodessa asukasta kohden noin 150,- mk. Summat ovat varsin pieniä, ja resurssien lisääminen on viheralueohjelman yksi tärkeä tavoite. 

OHJELMAN RAKENNE

Viheralueverkoston kokonaisuuden hahmottamista helpottaakseen on kotikaupunkimme jaettu ”huoneisiin”, jotka kuvaavat viheralueiden erilaisia luonteita. ”Kodin kattona” on koko viheralueverkostoa koskevat yhteiset tavoitteet. Viheraluekokonaisuuksia esitellään ja työstetään tämän huonejaottelun mukaisesti. 

Viheralueverkosto on 
Espoon pysyvä voimavara

KATTO

OLOHUONE

ARKISTO

TYÖHUONE

VIHERALUE-           VERKOSTO

Historiallinen kokonaisuus

Edustavat työympäristöt

SALI

ETEINEN

Puistojen hoitotason nosto ja tasavertaisuus 

Suojelun ja virkistyskäytön yhteensovittaminen ja ulkoilureitistö
-	

Tieympäristöt kuntoon

KATTO: 	Koko viheralueverkostoa koskevat yhteiset tavoitteet

Eteinen: 	Tieviherverkosto: pääliikenneväylien ja rautatien ympäristöt, katuviheralueet ja kevyen liikenteen väylät, sisääntuloväylien ja pysäkkien ympäristöt, suojaviheralueet

Olohuone: 	Puistoverkosto: lähipuistot, leikkipuistot ja asukaspuistot, kaupungin julkisten kiinteistöjen pihat, koirapuistot, ulkoliikuntapaikat, jätehuoltoympäristöt

Sali: 	Ekologiset käytävät, metsät, Keskuspuisto, arvokkaat luonnonalueet, eliöstön kulkuverkosto; vesistölliset kokonaisuudet, meri, saaristo ja rannat; ulkoilureittien verkosto

Arkisto:	Kulttuuriverkosto: kulttuurimaisemat, pellot, niityt, siirtolapuutarhat ja viljelypalstat; historialliset ympäristöt, kartano- ja huvilaympäristöt; Kuninkaantie ja historiallinen tiestö

Työhuone: 	Työpaikka- ja teollisuusympäristöt, yritysten ympäristöt, torit ja ostokeskukset

Kaiken kaikkiaan nämä alueet kattavat hyvin suuren osan Espoon pinta-alasta. Espoossa on kaupungin omistuksessa olevia vahvistettujen asemakaavojen mukaisia puistoja yhteensä n. 2100 ha sekä lisäksi yleiskaavan mukaisia viheralueita yhteensä n. 1300 ha. Tämän lisäksi viheralueita kaavoitetaan jatkuvasti lisää. Viheralueiden luokitteluun lasketaan myös pihat ja tieviheralueet. Potentiaalisia maanhankintojen kautta kaupungille hankittavia uusia viheralueita on arviolta n. 400 ha. 

SUUNNITTELUJÄRJESTELMÄ

Viheralueohjelma

Viheralueohjelma toimii suunnittelua, rakentamista ja kunnossapitoa ohjaavana apuvälineenä. Ohjelman valmistuttua jatketaan laatimalla alueellisia yleissuunnitelmia sekä luonnonhoitosuunnitelmia kaikille kaavoitetuille viheralueille ja edelleen tarkempia, yksityiskohtaisempia kohdesuunnitelmia, joissa esitetyt aluekohtaiset toivomukset otetaan huomioon. 

Alueelliset yleissuunnitelmat

Alueellisissa yleissuunnitelmissa tarkennetaan alueittain hoitoluokituksen mukaista jaottelua sekä täsmennetään rakennettavat ja luonnonmukaisiksi jäävät alueet. Lisäksi laaditaan tarkemmat alueittaiset kehittämisohjelmat. 

Luonnonhoitosuunnitelmat

Luonnonhoitosuunnitelmia laaditaan koko Espoon alueelle aluekeskuksiin ja työpaikka-alueille, tie- ja kulttuurimaisemiin, suuriin metsiin ja metsäisille liikunta-alueille, merenrantaan ja saaristoon sekä jokilaaksoihin. Luonnonhoitosuunnitelma sisältää selvitykset alueen käytön nykytilasta, toiminnallisuudesta ja kehitystavoitteista, kasvillisuuden kehitysluokasta, kunnosta ja kasvillisuuden hoidosta seuraavaksi 30 vuodeksi, säilytettävistä luontokohteista ja suojaviheralueista, kevyen liikenteen reitistöistä ja poluista sekä rakennettavista alueista. Jo laadittujen suunnitelmien toteuttaminen on alkanut ja uusia suunnitelmia laaditaan kaksi lisää joka vuosi. Koko Espoo saadaan suunniteltua ja toteuttaminen aloitettua seuraavan kymmenen vuoden aikana. 

Kohdesuunnitelmat

Kohdesuunnitelmissa suunnitellaan yksittäisiä puistoja, leikkipaikkoja jne. Suunnittelualueet suunnitellaan yksityiskohtaisemmin, mm. istutusten, valaistuksen ja kalusteiden osalta, ja jaetaan eri toimintoihin ja  tiloihin.  
Keskeisimmille paikoille, kuten Kirkkojärven alueelle, laaditaan suunnittelukilpailu.

VISIO

Espoon kaupungin visio: 	"Espoo on ihmistä varten. Espoossa on hyvä elää, asua ja tehdä työtä. Espoon vaihteleva luonto, merellisyys, viihtyisät asuinalueet ja toimivat yhteydet muodostavat omailmeisten kaupunkikeskusten jäsentämän turvallisen kaupunkiympäristön.”

Viheralueohjelma liittyy Espoon kaupungin strategiseen suunnitteluun. Ohjelma selvittää, mitä Espoon kaupungin visio viheralueiden osalta käytännössä tarkoittaa ja miten se toteutuu sekä miten viheralueiden laatua nostetaan. Espoon pohjoisten osien yleiskaava on valmistunut, mutta eteläosien yleiskaavaa ollaan parhaillaan laatimassa. Viheralueohjelma on siis ajankohtainen pyrittäessä varmistamaan viheralueiden riittävyys.

Espoon viheraluevisio:	 ”Yhteistyössä suunniteltu luonnonläheinen, omaleimainen ja elinvoimainen viheralueverkosto on Espoon pysyvä voimavara.”

viheralueohjelman vaiheita

Viheralueohjelman laadinta alkoi aineistonkeruulla. Espoossa järjestettiin vuonna 2000 syys-lokakuun taitteessa seitsemän asukastilaisuutta, jokaisen alueneuvottelukunnan alueella. Kesän lopulla järjestettiin aloitusseminaari eri hallintokunnille kaupungin sisällä sekä seminaari viherpalvelun omalle henkilöstölle. Lisäksi asukkaiden mielipiteitä on kartoitettu haastatteluin ja kyselyin eri tapahtumien yhteydessä. Asukkaat osallistuivat hyvällä asenteella, kommentit olivat asiantuntevia ja mukana haluttiin olla myös jatkossakin. 

Kerättyä aineistoa työstettiin työryhmässä, johon kuuluu Viherpalvelun lisäksi tahoja Yleiskaavayksiköstä ja Kunnallistekniikan suunnittelusta, Metsätoimesta, Ympäristökeskuksesta ja Liikuntatoimen keskuksesta sekä vuorovaikutuskonsultit, jotka seurasivat, että kerätyt asukasnäkemykset käsiteltiin tasapuolisesti ja asianmukaisesti. Tämän työryhmän lisäksi ohjelmaa on työstetty aihepiireittäin ”huonejaon” mukaan eri alaryhmissä, joissa on mukana eri hallintokuntien edustajia, yhdistyksiä sekä yrityksiä. 

Viheralueohjelman luonnos lähetetään postitse tutustuttavaksi ja kommentoitavaksi kaikille keskeisille tahoille sekä erikseen osoitetietonsa jättäneille. Luonnos on nähtävänä kirjastoissa, yhteispalvelupisteissä sekä internetsivuilla. Lisäksi syyskuussa 2001 järjestetään avoimet asukastilaisuudet, joissa asukkaat voivat kommentoida, miten luonnos vastaa esitettyjä ajatuksia ja toivomuksia. Viheralueohjelma valmistuu syksyllä 2001. Ohjelma viedään lopuksi kaupunginhallituksen, valtuuston sekä eri lautakuntien hyväksyttäväksi. 

KOTI 	- Kartta: Espoon kaupungin tärkeimmät viheralueyhteydet

ViherALUEverkosto

VIHERALUEVERKOSTO ON ESPOON PYSYVÄ VOIMAVARA

Espoolaiset ovat hyvin huolissaan viheralueiden säilymisen puolesta. Viihtyisyyden säilyttämiseksi yhtenäisten, hyväkuntoisten ja monimuotoisten viheralueiden ja reitistöjen halutaan säilyvän yhtenäisinä asutuksen lähellä. 

Espoo on verkostokaupunki. Kaupunkirakenteesta johtuen aluekeskuksia ympäröivä viheralueverkosto on näkyvässä ja keskeisessä asemassa. Viheralueohjelmassa tarkastellaan viheralueita kokonaisuutena ja omina verkostoinaan kaupungin muiden verkostojen, kuten liikenteen, kunnallistekniikan ja tietoliikenteen, ohella. 

Useat tutkimukset osoittavat vihreän luonnon arvostuksen näkyvän asuntojen hinnoissa. Myös viheralueiden merkitys ihmisten terveydelle, mielenterveydelle sekä hyvinvoinnille on pystytty selkeästi todistamaan. 

Viheraluekokonaisuudella on suuri merkitys Espoon imagolle ja kaupungista muodostuvaan kuvaan sekä ekologisen monimuotoisuuden, että virkistyksenkin kannalta. Viheralueilla huomioidaan ekologisten käytävien ohella virkistystä palvelevat tekijät, kuten reitistö ja maisemakuva. Verkostokokonaisuus on enemmän kuin osiensa summa, missä sen jokainen osa on merkittävä ja arvokas.

Viheralueverkostoja ovat puistoverkostot, vesistölliset kokonaisuudet, ekologiset käytävät, kulttuuriympäristöjen verkosto, tieviherverkosto, kevyen liikenteen verkosto, ulkoilureitistö jne. Näitä kokonaisuuksia käsitellään ohjelmassa huonejaon alla. Verkostomalli palvelee kansalaisia siten, että palveluita ei tarvitse hakea kaukaa, vaan eri luonteiset ja monipuoliset palvelut sijaitsevat aina kunkin keskuksen ja asuinalueen lähialueella, kävelyetäisyydellä.

TOIMENPITEET

-	Yhteistyötä kaavoituksen kanssa lisätään
-	Luonnon monimuotoisuus sekä riittävät ekologiset käytävät säilytetään koko Espoon kaupungin alueella. 
-	Kaavoitetut viheralueet pyritään maahankinnoilla saamaan Espoon kaupungin omistukseen
-	Hoidon tavoitteet esitetään ohjelman eri osissa

katto Koko viheralueverkostoa koskevat yhteiset tavoitteet: omaleimaisuus, vuorovaikutus, siisteys

omaleimaisuus

viheralueet korostavat paikallista Omaleimaisuutta 

Alueen tai paikan omaleimaisuus rakentuu alueen luonnon ja maaperän lähtökohdista, kulttuurin jäljistä, kuten pelloista, teistä, rakennuksista jne. Omaleimaisuutta voidaan tarkastella koko Espoon kaupungin tasolla, suuralueittain tai paikallisesti. 

Omaleimaisuus koko Espoossa

Espoo poikkeaa tavanomaisesta kaupungista. Espoo on viiden omailmeisen aluekeskuksen ja kahden paikalliskeskuksen jäsentämä kaupunkiympäristö. Aluekeskukset ovat raide- ja tieliikenteen solmukohdissa olevia pienoiskaupunkeja, joissa palvelut ja luonto ovat lähellä. 

Metsät ovat Espoon kaupunkikuvan ja vihreän ympäristön selkäranka. Rakennetut viheralueet ja puistot sijaitsevat tiiviisti rakennetuilla alueilla ja keskeisimmillä katualueilla. Osa leikkipaikoista sijaitsee rakennetussa puistossa, osa keskellä luonnonaluetta ja metsää on myös lasten leikille. Hyvällä suunnittelulla on mahdollisuus yhdistää rakentaminen, luonto ja hoidettu ympäristö. 

Omaleimaisuus suuralueittain

Tapiola
Tapiola on puutarhamaisen asumisen mallikaupunki ja sekä kaupallinen keskus että monipuolisen kulttuurin keskus. Alueella on merkittäviä asuinrakennuskohteita. Lähistöllä sijaitsee Otaniemen teknologiakeskus. Myös useat yritysten pääkonttorit ovat sijoittuneet alueelle. Tapiolan keskustan kehittäminen on parhaillaan käynnissä. 

Leppävaara
Leppävaarassa on suuria viheralueita ja kartanopeltoja laajan uuden rakentamisen keskellä. Leppävaara on liikuntapalveluiden keskus. Alueelle on sijoittunut merkittäviä teollisuuden alan yrityksiä. Leppävaara on seudun parhaita kasvukeskuksia ja valmistuessaan se on Espoon suurin aluekeskus. 

Olari-Matinkylä
Olarissa ja Matinkylässä on omat monipuoliset ja rakennetummat luonteenpiirteensä. Matinkylä edustaa tyypillistä suomalaista 1960-luvun asuntolähiörakentamista ja Olari ja Kuitinmäki oman aikansa ennakkoluulotonta aluerakentamista. Alueet ovat Espoon oloissa varsin tiiviitä. Tuleva yhteinen kaupallinen keskus toimii kahden kaupunginosan yhdistäjänä. Alueelta on yhteydet merelle ja Keskuspuistoon. 

Espoonlahti
Espoonlahden aluetta leimaa merellisyys sekä ranta-aktiviteetit erityisesti Kivenlahdessa. Alueella on hyvät liikuntapalvelut, venesatamia ja uimarantoja. Espoonlahti edustaa valoisaa ja avaraa 1980-luvun asuntotuotantoa, parvekkeet suuntautuvat lounaaseen Espoonlahdelle. 

Espoon keskus
Espoon keskus on hallinnollinen keskus, jota leimaa vanha vuosisatainen historia. Espoonjoen laakso on arvokas, vanha kulttuurialue viljelymaisemineen ja keskiaikaisine kivikirkkoineen. Aluetta tullaan kehittämään mm. laatimalla maisemasuunnittelukilpailu Kirkkojärven alueelle. Espoon keskustan kehittämisprojekti on lähtenyt käyntiin. 

Kauklahti
Kauklahti on hitaasti kehittynyt paikalliskeskus, jossa on runsaasti viheralueita ja yhteydet sekä Espoonjokea pitkin merelle, että Keskuspuiston ja pohjoisen metsäisiin alueisiin. Kauklahti edustaa vuosisadan alun tiivistä kaupunkiasumista ja on arvostettu rakennettu ympäristö. Alueella on runsaasti ruotsinkielistä väestöä. Kauklahtea on kutsuttu pääkaupunkiseudun viimeiseksi kyläksi. Uuden keskuksen suunnittelu on vireillä. 

Kalajärvi
Kalajärvi on väljän asutuksen toiminnallinen keskipiste ja toistaiseksi vaatimaton paikalliskeskus, jonka mahdollista laajentumista tutkitaan. Alueella on harvempaa asutusta ja luonto lähellä. Luonnonläheisyys on alueen voimavara. Aluetta vaivaa lentomelu. 

Paikallinen omaleimaisuus

Paikallinen omaleimaisuus syntyy lähiympäristön piirteistä ja yksityiskohdista, joita suunnittelulla, rakentamisella ja hoidolla korostetaan: esimerkiksi lehdoissa käytetään lehtokasvillisuutta jne.

TOIMENPITEET

Omaleimaisuutta vahvistetaan vihersuunnittelun, -rakentamisen ja -hoidon keinoin. Suunnittelun yhteydessä omaleimaisuutta etsitään yhdessä asukkaiden kanssa. Suunnittelussa huomioidaan koko kaupungin ja suuralueiden omaleimaisuudet sekä paikalliset omaleimaisuudet. Esimerkiksi rakennetussa ympäristössä puistot ovat rakennettuja, lähempänä luontoa rakentamisaste on vähäisempi. 

Omaleimaisuutta korostetaan alueittain tai paikallisesti yhtenäisillä nimikkopuilla sekä kadunkalusteilla. Kullekin aluekeskukselle rakennetaan ympäristötaideteos ja aluekeskusten sisääntuloväylien omaleimaisuutta kehitetään. Teemapuistojen, kuten rhododendron-, perenna- ja ruusupuistojen, lisäämismahdollisuuksia aluekeskuksiin tutkitaan. 

vuorovaikutus

ASUKKAIDEN, VIRKAMIESTEN JA MUIDEN SIDOSRYHMIEN VÄLILLÄ ON TOIMIVA, JÄRJESTELMÄLLINEN JA JATKUVA YHTEISTYÖ

Asukkaiden ja virkamiesten välisellä yhteistyöllä viheralueista saadaan laadukkaampia ja asukkaiden tarpeita vastaavia. Vuorovaikutuksen kautta syntyvä sitoutuminen lisää ihmisten vastuuntuntoa ja vähentää välinpitämättömyyttä, ilkivaltaa ja roskaamista. Asukkaiden tarpeisiin vastaaminen edellyttää myös kaupungin hallintokunnilta hyvää keskinäistä yhteistyötä. Viheralueilla toimivien tahojen välistä yhteistyötä parantamalla sovitetaan tehokkaammin yhteen hallintokuntien toimintaa viheralueilla. Mittavin haaste yhteistyössä on eri osapuolien oppiminen uuteen yhdessä tekemisen kulttuuriin.

TOIMENPITEET

Yhteistyötahot

Viherpalvelut pyrkii saamaan yhteistyöhön laajasti eri ikäisiä, eri harrastuksia harrastavia ja erilaisia näkökulmia edustavia kaupungin asukkaita. Resurssien rajallisuuden takia yhteistyötä tehdään ensisijaisesti eri yhdistysten, seurojen, neuvostojen ja alueneuvottelukuntien kautta, mutta merkittävissä suunnitteluhankkeissa kaikki halukkaat voivat olla mukana. Erityisesti yhteistyötä kehitetään ympäristöyhdistysten ja taloyhtiöiden kanssa. Tärkeitä yhteistyötahoja ovat myös maanomistajat ja yritykset.

Kaupungin sisäisesti panostetaan yhteistyöhön kaavoituksen kanssa ja eri hallintokuntien töiden integrointiin niin, että työt tehtäisiin samassa paikassa yhdellä kertaa. Eri hallintokuntien edustajia kutsutaan mukaan viheralueiden suunnitteluhankkeisiin ja heille tiedotetaan toteutettavista hankkeista. Viherpalvelut toimii aktiivisesti ja avoimesti sovittaen suunnitteluprosessejaan yhteen eri hallintokuntien suunnitelmien kanssa. Vastuualueiden rajoja eri hallintokuntien kanssa täsmennetään.

Kuntarajat ylittävien viheralueiden ja reittien suunnittelusta ja kehittämisestä sovitaan naapurikuntien kanssa. 

Yhteistyön aiheet

Yhteistyö ulotetaan strategisesta suunnittelusta aina yksittäisiin hankesuunnitelmiin. Yhteistyötä tehdään niin aikaisessa vaiheessa että vaikuttamismahdollisuudet ovat todellisia. Erityisesti voimakkaasti viheralueisiin vaikuttavista suunnitelmista käydään keskustelua asukkaiden kanssa.

Yhteistyötavat

Puhelinpalvelua sekä internetvälitteistä tiedonvaihtoa kehitetään. Internetiin asetetaan suunnitelmia nähtäville ja kehitetään palautemahdollisuuksia. Viherpalvelut osallistuu sosiaali- ja terveystoimen järjestämiin tilaisuuksiin erilaisin teemoin. Lisäksi vuosittain toimitetaan kaavoituskatsauksen tapaan viheraluekatsaus, jossa seurataan Espoon viheralueiden tilaa ja kehittymistä sekä miten viheralueohjelma toteutuu. 

Luonnonhoitosuunnitelmien yhteydessä järjestetään yhteistyötä samalla tavalla kuin Tapiolan luonnonhoitosuunnittelussa tehtiin. Merkittävistä hankesuunnitelmista järjestetään kaksi tilaisuutta, joista ensimmäisessä kerätään ideoita ja toisessa pyydetään kommentteja luonnoksesta. Tilaisuuskutsujen yhteydessä voidaan käyttää ideoiden keräämiseksi kyselylomaketta.

Viherpalvelu tukee talkoiden järjestämistä ja kummipuistotoimintaa. Talkoilla voidaan siivota, hoitaa ja rakentaa viheralueita. Talkoisiin järjestetään talkooavustusta tai työvälineitä ja tarvikkeita, tarvittavat suunnitelmat ja mahdollisten roskien poiskuljetus.

Lasten ja nuorten ympäristökasvatusta edistetään tuottamalla viheralueista opetusmateriaalia luonnonhoitosuunnitelmien pohjalta. Lisäksi selvitetään mahdollisuutta palkata Helsingin mallin mukainen ”täti vihreä”. 

Yhteistyön vaatimukset viherpalvelulle

Yhteistyön lisääminen vaatii viherpalvelulta totuttujen toimintatapojen muutosta. Muutos edellyttää uusia toimintamalleja ja järjestelmiä työn tueksi. Myös töiden uudelleenresursointi on tarpeen, sillä yhteistyössä tehty suunnittelu on kalliimpaa ja aikaa vievempää.

Yhteistyön edellytyksenä on kaupungin mahdollisuus vastata asukkailta ja sidosryhmiltä tulleisiin tarpeisiin riittävän nopeasti, muuten luottamus osallistumisen vaikuttavuuteen menetetään.

Siisteys

Jätehuolto, kaatopaikat, kompostointi

viheralueet ovat roskattomia ja ilkivallattomia

Asukkaat ovat halunneet viheralueiden olevan roskattomia ja ilkivallattomia. Myös ympäristökasvatusta toivottiin lisää. Siisteydellä käsitetään usein ympäristön roskattomuuden lisäksi myös sitä, että puut, pensaat ja nurmikot ovat elinvoimaisia, viheralueiden rakenteet kuten penkit, roskakorit, aidat, leikkivälineet sekä katukiveykset ja asvalttipinnat ovat kunnossa, liikennemerkit ovat suorassa jne. ja tarpeettomat pusikot ja pujot ym. siistitään. Tässä kappaleessa kuitenkin käsitellään ainoastaan roskaamisen ja roskaisuuden vähentämistä. 
Ilmentyneet ongelmakohdat pyritään korjaamaan heti.

TOIMENPITEET

Roskaamisen vähentäminen 

Roskaamisen vähentämiseksi lisätään ympäristökasvatusta. Ympäristökasvatuskampanjoita aloitetaan yhteistyössä koulujen ja päiväkotien kanssa ja ympäristökasvatustyötä tekemään hankitaan Helsingin mallin mukaisesti ’Täti vihreä’. Omakotitalopihojen pihajätteiden ajautumista puistoihin vähennetään asukasyhteistyöllä. ”Luvattomat” kaatopaikat pyritään saamaan kuriin tiedotuskampanjalla ja lisäämällä valistusta. Kaupungin näytepuutarhassa Kauklahdessa ympäristökasvatus otetaan mukaan toimintaan

Roskaisuuden vähentäminen

Siivous keskitetään reittien ja teiden varsille, keskusta-alueille, pysäkkien ympäristöön ja risteysalueisiin. Roskalaatikoiden määrää lisätään. Ilkivallan kohteet korjataan heti ja nuoret aktivoidaan toimintaan mukaan. 

Selvitetään paljonko menee kuluja roskien keräämiseen ja puhtaanapitoon. Puhtaanapidolle järjestetään oma vuosittainen määräraha.

Kaupungin keskeisimmät alueet pyritään saamaan koirankakattomiksi lisäämällä koirapuistoja sekä koiranjätösastioita. 

Töhrimistä vähennetään puhdistamalla töhrimiset heti, jotteivät ne houkuttele uusia. Urheiluseurojen kanssa tehdään siivousurakoita ja siivoussopimuksia. Käynnistetään ’Stop töhriminen’ -kampanja. 

huoneet

Eteinen

Tieviherverkosto: pääliikenneväylien ja rautatien ympäristöt, katuviheralueet ja kevyen liikenteen väylät, sisääntuloväylien ja pysäkkien ympäristöt, suojaviheralueet

tieympäristöt ovat viihtyisiä, elinvoimaisia ja kokonaisvaltaisesti suunniteltuja

Espoon teillä ja kaduilla liikkuu päivittäin kymmeniä tuhansia ihmisiä. Espoon kaupunkirakenteen vuoksi tiemaisemilla on poikkeuksellisen tärkeä merkitys kaupungista muodostuvaan mielikuvaan. Espoolaiset tahtovat tieympäristöjen hoitoon, siisteyteen ja liikenteen meluun parannusta.

TOIMENPITEET

Pääliikenneväylien ja rautatien ympäristöt suunnitellaan ja toteutetaan kokonaisvaltaisesti

-	Tiemaisemille ja suojaviheralueille laaditaan luonnonhoitosuunnitelmat, joissa otetaan kaupunkikuva huomioon sekä selvitetään luonnonpuuston harvennus, suojelu ja raivaus
-	Hyödynnetään olemassa olevia tieympäristöselvityksiä
-	Vuosittaiset keskustelut Tiehallinnon kanssa

Katuviheralueiden, sisääntuloväylien ja pysäkkien ympäristöjä parannetaan hoitotasoa nostetaan

-	Sisääntuloväyliä kehitetään kaupunkimaisiksi ja keskuksille omaleimaisiksi
-	Sisääntuloväylien ympäristöjä elävöitetään kukkaistutuksin
-	Keskeisimmille maisemavauriokohdille laaditaan kunnostussuunnitelmat. 
-	Hyväkuntoisista ja elinvoimaisista katupuista muodostetaan katuviheralueiden runko 
-	Laaditaan katupuiden hoito- ja kehittämisohjelma
-	Katupuiden elinolosuhteita parannetaan varmistamalla riittävät kasvualustat
-	Istutustekniikkaa kehitetään ja uudet kasvualustamateriaalit otetaan käyttöön
-	Yhteistyössä katukunnossapidon kanssa varmistetaan, etteivät puut vaurioidu
-	Riittävän vahvat ja esteettiset runkosuojat otetaan käyttöön
-	Puita hoidetaan paikkausistutuksin ja hoitoleikkauksin
-	Kaapelinkaivutöihin ja kaapeleiden sijainnille laaditaan uudet säännöt ja työt otetaan koordinoituun valvontaan. Uusitut säännöt, kaivantojen aukaisumaksut ja väärinkäytöksistä langetettavat sanktiot otetaan käyttöön. 
-	Pysäkkien ympäristöt siistitään ja laaditaan normit pysäkkien ympäristön tasosta
Pysäkit liitetään puhtaanapitourakoihin tai niistä tehdään oma urakkansa.	

Luonnonpuustosta kehitetään tehokkaita suojaviheralueita teiden ja asutuksen väliin

-	Suojaviheralueiden tarve kartoitetaan.
-	Suojaviheralueet kehitetään hoitotoimenpitein ja istutuksin mahdollisimman monikerroksisiksi ja tehokkaiksi. Hoitotöissä käytetään työlupia, jos alueet eivät ole kaupungin omistuksessa.
-	Luonnonpuustoa harvennetaan ja täydennysistutetaan.

”Lehtipuiden lisääminen tienvarsi-istutuksissa”

”Miksi katualueet näyttävät slummilta?”

”Päivittäiset näkymät kuntoon”

”Ei pusikoita”

Olohuone

Puistoverkosto: lähipuistot, leikkipaikat ja asukaspuistot, kaupungin julkisten kiinteistöjen pihat, koirapuistot, ulkoliikuntapaikat, jätehuoltoympäristöt

viheralueiden peruspalvelut tarjotaan tasavertaisesti JA hoitoTASOA NOSTETAAN

Asukkaat kokevat viheralueiden palvelujen kohdistuvan epätasaisesti eri puolille kaupunkia. Lisäksi hoitotasoa halutaan nostaa. Tasavertaisuudella tarkoitetaan alueiden lisäksi myös eri käyttäjäryhmiä ja ikäryhmiä.

Viheralueohjelman jälkeen laaditaan alueellisia yleissuunnitelmia, joissa tehdään jako rakennettavien ja rakentamattomien viheralueiden välillä. 

Tapiolan puutarhakaupunki on edustava viheraluekokonaisuus ja tavoiteltava malliesimerkki. Sen sijaan esimerkiksi Espoon keskuksen alueella on paljon kehityskelpoisia viheralueita, kuten Kirkkojärven alue, joille ei kuitenkaan ole vielä tehty mitään ja jotka odottavat kehittämistä edustavimmiksi puistoiksi. 
Tähän voi esittää lisää esimerkkejä!

Puistot ovat parhaimmillaan ihmisten elinympäristöä parantavia taideteoksia. Erilaisten toiminnallisten tavoitteiden lisäksi niiden tarkoitus on tarjota kaupungissa luontokokemuksia sekä esteettisiä elämyksiä, jotka tuottavat iloa ja mielihyvää. Tämä kuitenkin onnistuu vain jos puistot ovat hyvin hoidettuja. 

Peruspalveluilla tarkoitetaan lähipuistoja, leikkipaikkoja, asukaspuistoja, koirapuistoja ja ulkoliikuntapaikkoja, kuten pallokentät, luistinradat sekä näiden rakenteet, kuten puistokäytävät ja ulkoilureitit, sillat, muurit, portaat, istutukset ja kasvillisuus, penkit, opastus, roskakorit ja jätehuolto yms. Peruspalveluihin kuuluu myös alueiden hoito ja siisteydestä huolehtiminen sekä keskusta-alueiden viimeistelty ilme. 

TOIMENPITEET

Viheralueiden hoito- ja investointimenot jaetaan alueittain tasapuolisesti ottaen huomioon asukasmäärä sekä alueiden luonne. Puistot tehdään paikan henkeä noudattaen, mitä tiiviimpi kaupunkirakenne on sitä rakennetumpia puistoja.
-	Viheralueiden hoidon tasoa nostetaan tasapuolisesti koko kaupungin alueella vähintään tasolle 3,5. Lopullinen tavoite joka alueella on 4. Tämä tarkoittaa, että käyttöviheralueilla (hoitoluokka A2) nurmikot, pensaat, leikatut aidat, perennaistutukset, ryhmäruusut, kesäkukat, köynnökset, pinnoitteet ovat yleisilmeeltään siistejä ja alueita hoidetaan, kun ulkonäkö- tai toiminnallisia haittoja alkaa esiintyä. Alueilla suoritetaan viikoittaisia hoitotoimenpiteitä. Puiden tulee olla  terveitä ja elinvoimaisia, hoitotoimien tarvetta seurataan muun hoidon yhteydessä ja hoitotoimenpiteet tehdään hoito-ohjelman mukaan. Kesäkukkia ja ryhmäruusuja hoidetaan ennen kuin näkyviä vaurioita alkaa esiintyä. Pinnoitteet tulee olla hyvässä kunnossa. Turvallisuutta vaarantavat vauriot korjataan välittömästi ja käyttöä ja yleisilmettä haittaavat vauriot korjataan mahdollisimman pian. Pintojen puhdistus tehdään yleisilmeen ja turvallisuuden vaatimusten mukaan, leikkipaikoilla pinnoitteiden tarkastus ja hoito tehdään turvatarkastusohjelman ja hoitosuunnitelman mukaan. Liukkaudentorjunnasta huolehditaan jatkuvasti tarpeen mukaan. Rakenteet ja laitteet tulee olla kunnossa ja yleisilmeeltään siistit. Keskeisillä alueilla nurmikon laatutasoa nostetaan. Nurmet ovat tällöin tasaisia, vihreitä, kestävät kulutusta ja hoidon jälki on viimeistelty. 
-	Uusilla asuinalueilla viheralueiden peruspalvelut rakennetaan samanaikaisesti muun kunnallistekniikan kanssa. Uusien asuinalueiden, puistorakentamis- ja katualueiden puusto valmennetaan kestämään rakentamisen aiheuttamat rasitukset ja tulevat muutokset.
-	Vanhoille alueille rakennetaan puuttuvat peruspalvelut . 

Resurssit pyritään kohdistamaan oikein niin, että perusviherpalvelut ovat mahdollisimman monen asukkaan ulottuvilla, kävelyetäisyydellä. Vanhuksille ja liikuntarajoitteisille pyritään tarjoamaan esteettömiä kulkuyhteyksiä sekä penkkejä. Nuorille suunnitellaan nuorten ehdoilla. 

Leikkipaikat, asukaspuistot ja kaupungin julkisten kiinteistöjen pihat

-	Leikkipaikkatarve selvitetään. Leikkipaikat rakennetaan alueille, missä on lapsia. Tarpeettomat leikkipaikat poistetaan.
-	Perusparannustarvejärjestelmä otetaan käyttöön. Leikkipaikat, päiväkotien ja koulujen pihat ja perusvälineet pidetään leikittävässä kunnossa ja turvallisina. Leikkivälineille tehdään kuntotarkastus kuukausittain ja vauriot korjataan välittömästi. Viheralue tarvitsee kohteesta riippuen perusparantamisen 5-20 välein.
-	Leikkipaikat pidetään aidattuina ja niissä on kiinteät välineet. Asukaspuistoja toteutetaan yhteistyössä Sosiaali- ja terveystoimen kanssa, jossa on selvitetty asukaspuistojen tarve. Asukaspuistoista tehdään riittävän suuria ja välineistöltään monipuolisia. Koulupihat tehdään sellaisiksi, että ne aktivoivat liikkumiseen. 

Ulkoliikuntapaikat

-	Ulkoliikuntapaikkojen ympäristöjen saamiseksi kuntoon yhteistyötä Liikuntatoimen kanssa lisätään. 
-	Ulkoliikuntapaikkojen nykytila kartoitetaan ja pururatojen lisätarve tarkistetaan. 
-	Koripallokenttien, petanquekenttien, shakinpeluupaikkojen lisäämismahdollisuutta tutkitaan. 

Koirapuistot

-	Koirien ulkoilutusmahdollisuuksia parannetaan. 
-	Kahden vuoden koiraverot käytetään koirien ulkoilumahdollisuuksien parantamiseen.
-	Rakennetaan lisää koirapuistoja, joissa on tilat erikseen isoille ja pienille koirille sekä koulutusalueita
-	Koiranjätöslaatikoita lisätään
-	Tehdään selvitys suuren koirametsän perustamisesta
-	Selvitetään koirien mahdolliset uimapaikat

Jätehuoltoympäristöt, jätesäiliöt ja keräyspisteet

-	Jätehuoltopisteet yhtenäistetään, selkiytetään ja niiden ympäristö kunnostetaan sekä paikkojen sijoitusta tarkennetaan. 

”Vahoille ihmisille levähdyspaikkoja”

”Joka puistosta suunnitelmat nähtäville kuten Helsingissä”

”Kaupunginosa-puistojen puute”

”Hoidon keskittäminen keskusta-alueille”

Sali

Ekologiset käytävät, metsät, Keskuspuisto, arvokkaat luonnonalueet, eliöstön kulkuverkosto; ulkoilureittien verkosto; vesistölliset kokonaisuudet, jokilaaksot, järvet ja pienvedet, meri, saaristo ja rannat

SUOJELULLISET JA VIRKISTYSKÄYTÖN TARPEET OVAT SOPUSOINNUSSA VIHERALUEILLA

Suojelullisten ja virkistyskäytön tarpeiden sovittaminen on kaupunkiviheralueiden hoidon keskeisin kysymys ja yksi suurimmista ongelmista.

Metsien hoidossa tukeudutaan periaatteisiin, joita on esitetty kirjassa Taajamametsien hoito (Kustannusosakeyhtiö Metsälehti 1995) ja joita täydennetään espoolaisilla metsänhoidon periaatteilla. Arvokkaat luontokohteet rajataan toimenpiteiden ulkopuolelle. Metsät hoidetaan käyttäjät ja luonto huomioiden. Luonnonläheisyyttä ja luonnonmukaisten viheralueiden kestävyyttä tullaan edistämään myös asutuksen lähituntumassa ja asutuksen lähellä huomioidaan myös esteettiset näkökohdat. Osa puistoista jää luonnonmukaisiksi ja niissä vaalitaan luonnon monimuotoisuutta. Metsien ja lähimetsien hoidossa otetaan huomioon kaikki kasvillisuuskerrokset, eläimet ja niiden vaatimukset. Lahopuita, kantoja ja pökkelöitä jätetään metsiin harkitusti.

toimenpiteet

Luonnonhoitosuunnitelmissa määritellään alueen jakautuminen joko virkistyskäyttöön tai suojeluun painotettaviin osiin. 

Virkistyskäytön alueet

-	Kasvillisuus pidetään hyväkuntoisena ja monipuolisena sekä alueet kulutusta kestävinä
-	Puusukupolvi pidetään riittävän nuorena. Tämä vaatii hoitoharvennuksia ja puuston pienialaista uudistamista. Hakkuutähteet siivotaan keskeisimmiltä alueilta, niin että metsissä voi  liikkua, marjastaa ja sienestää. 

Luonnontilaiset alueet

-	Arvokkaimpien suojelumerkinnällä tai luonnonhoitosuunnitelmassa suojeltujen luontoalueiden, puistokohteiden ja keskeisimpien viheraluekokonaisuuksien (kuten Träskända ja Keskuspuisto) säilyminen sekä viheralueiden monipuolisuuden ja monimuotoisuuden säilyttäminen on ensisijainen tavoite
-	Luonnontilaisena halutaan erityisesti säilyttää kallioita, soita, lehtoja ja rantoja (esim. Kasavuori, Majkärr)
-	Polkuja, risuja ja puupökkelöitä käytetään kanavoimaan kulkua niin, että luonto säilyy. 

Espoon luonnonsuojeluohjelman toteutusta jatketaan.

Mikä on teidän mielestänne metsien ja vesien merkitys espoolaisille ja kaupungin imagolle?

VIHERALUEVERKOSTON ULKOILUREITISTÖ SÄILYTETÄÄN JA KEHITETÄÄN HYVÄKUNTOISENA KOKONAISUUTENA

Ulkoiluverkosto on viheralueiden virkistäytymisen perusta. 

TOIMENPITEET

-	Keskuksien, eri viheralueiden ja koko seutua yhdistävien kulkuyhteyksien kulkukelpoisuutta kehitetään noudattaen Espoon ulkoilureittien yleissuunnitelmaa (Teke 1998), Kevyen liikenteen väylien kehittämissuunnitelmaa (Teke 1996) sekä luonnonhoitosuunnitelmia. 
-	Merenrannat ja saaristo, Keskuspuisto ja Nuuksion erämaat ovat kaikkien saavutettavissa luontevien ja turvallisten yhteyksien päässä. 
-	Ulkoilureittien talvikunnossapitoa ja kävelymahdollisuutta hiihdon ohella lisätään.
-	Ulkoilureitit pidetään turvallisina: valaistus tarkistetaan, kasvusto pidetään avonaisena ja puusto pidetään terveenä
-	Esteettömiä ulkoilupolkuja lähellä asutusta
-	Rantaraitti rakennetaan yhtenäiseksi Westendistä Espoonlahteen. Raitin varrella on säilytetty muutamia vanhoja venelaitureita onkilaitureina.
-	Kevyet polut rantoihin

Ladut, pyörätiet, ilmoitustaulut, viitoitus, kuntotelineet vaativat erillissuunnitelmat. 

JOKIN VESISTÖLLINEN TAVOITE?? 
Tulisiko mielestäsi esittää erillinen vesistöllinen tavoite ja mikä olisi sisältö; miten saaria ja rantoja käytetään?

Vesistölliset kokonaisuudet, meri, saaret ja rannat

Vesistölliset kokonaisuudet on koettu tärkeiksi ekologisiksi, virkistyksellisiksi ja kaupunkirakenteellisiksi tekijöiksi. 

Uimarannat, uimakopit ja kasvillisuus pidetään kunnossa ja siistinä. 
Satamat, venepaikat, onko muutostarvetta?

Tapiolan luonnonhoitosuunnitelmassa metsistä rajattiin käsittelyn ulkopuolelle n. 30%. 

Metsä on Espoon kruunu, saaristo kaupungin koru

Luonnon metsät ovat myös lasten leikkipaikkoja

”Keskuspuisto ei saa korvata asuinalueiden välittömässä läheisyydessä olevia puistoja ja rakentamattomia luonnonmukaisia alueita.”

”Espoon kaupungin sielunmaisemat luetteloitava”

”Pusikoitumisen estäminen kulkuteiden varrella on myös turvallisuustekijä.”

”Nimikkoalueiden jakaminen halukkaille taloyhtiöille ja päiväkodeille hoidettavaksi.”

”Rannat erityishuomion kohteeksi”

”Leikkimetsiä ja luonnonmetsä lapsille asutuksen yhteydessä, lähellä kotia.”

”Arvokkaiden kallioalueiden säilyminen alueittain koko kaupungin alueella.”

Arkisto

Kulttuuriverkosto: kulttuurimaisemat, pellot, niityt, maisemapellot, siirtolapuutarhat, viljelypalstat; historialliset ympäristöt, kartano- ja huvilaympäristöt; sotahistorialliset ja muinaismuistoalueet; Kuninkaantie, vanha tiestö

historialliset ympäristöt muodostavat eheän kokonaisuuden

Espoon kulttuuriarvoja ja historiallisia kerrostumia tulee säilyttää ja korostaa. Ne voimistavat kaupungin identiteettiä ja helpottavat uusien asukkaiden juurtumista kaupunkiin. Espoon kulttuurimaisemat ovat entistä uusmaalaista viljelymaisemaa, jonka avoimet maisemat ovat häviämässä viljelyn loputtua ja rakentamisen levittäydyttyä laajemmalle. Kulttuurimaisemat säilyäkseen edellyttävät kuitenkin toimenpiteitä ja hoito-ohjelmia. 

toimenpiteet

Kaupungissa yhä jäljellä olevia historian kerrostumia tuodaan paremmin esiin ja arvokkaat historialliset alueet, kulttuuriympäristöt ja näitä yhdistävät reitit säilytetään. 

Merkittävät peltoalueet ja sopivat pienemmät kohteet säilytetään avoimina hoitamalla niitä niittyinä ja maisemapeltoina. 
Viheralueiksi kaavoitetut alueet otetaan mukaan niittyprojektiin. 
-	Laaditaan niittyjen ja maisemapeltojen hoito- ja kehittämisohjelmat
-	Asukkaita innostetaan mukaan talkootöihin. 
-	Laajalahden laidunnusta jatketaan
-	Pellot niityiksi ja maisemapelloiksi
-	Tutkitaan vuokraviljelymahdollisuus ja kartoitetaan mahdolliset pidemmät vuokrasopimusalueet 
-	Ympäristökeskuksen laatima perinnemaisemakartoitus valmistunee 2001 lopulla – työtä jatketaan hoitosuunnitelmalla

Viljelypalstat ja ryhmäpuutarhat

Tutkitaan tarve viljelypalstoille. Virkistysalueiksi kaavoitetuista avoimista niittyalueista osoitetaan lisäpalstoja tarvitsijoille, tarvittaessa kaavoitetaan lisää palstoja. Tutkitaan tarve ryhmäpuutarhoille ja tarvittaessa kaavoitetaan ja toteutetaan alue ryhmäpuutarhoille.

Kartanopuistot

Kartanopuistojen kunnossapitoa jatketaan ja niille laaditaan hoitosuunnitelmat. Tärkeimmissä kohteissa on töiden ohjausryhmä. 

Sotahistorialliset ja muut muinaismuistoalueet

Sotahistoriallisten ja muiden muinaismuistoalueiden kunnostusta jatketaan. Linnoituslaitteista on tehty selvitys. 

Historialliset tiet 

Historialliset tiet, kuten Kuninkaantie ja vanhat kirkkotiet, merkitään maastoon sekä Espoonjoen silta ym. kohteet. 

Kaupunginpuutarha

Kaupunginpuutarhasta kehitetään monipuolinen näytepuutarha. 	

”Avoimien peltomaisemien ja sulkeutuneiden kalliomaiden kontrasti on vahvuus.”

”Kulttuurimaisemat ja  maaseutumaisuus tärkeitä, Espoo on vanha maalaiskaupunki.”

”Suurin uhka rakentaminen, ei umpeenkasvu”

”Golfkentillä maisema säilyy avonaisena”

Työhuone

Työpaikka- ja teollisuusympäristöt, yritysten ympäristöt, torit ja ostokeskukset

työympäristöt, torit ja ostokeskukset ovat edustavia ja hyvin hoidettuja

Espoossa on paljon korkeatasoisia yrityksiä. Ympäristöllä on suuri vaikutus sekä näiden yritysten imagoon että työpaikka- ja teollisuusalueiden sekä torien ja ostokeskuksien ilmeeseen. 

toimenpiteet

Työpaikka-alueiden viherympäristöjä pyritään muuttamaan nykyistä edustavammiksi ja saada aikaan ”yrityspuisto” -ilmettä. 

Yleisilmettä siistitään.
-	Radanvarren yritysten osalta huomioidaan myös rautatien puoleisen ympäristön merkitys näkymille.

Yritysten ja kaupungin välistä yhteistyötä kehitetään. 
-	Yrityksiä herätellään kampanjalla ja yritetään saada huolehtimaan lähiympäristöstä oman alueensa lisäksi. 
-	Työpaikka-alueilla tuetaan alueiden omista lähtökohdista lähteneitä ympäristön parannusprojekteja. 
-	Yritykset ottavat osaa alueiden kunnostukseen ja saavat halutessaan omat kummipuistot tai nimikkopuistot, joiden kunnossapidosta ne vastaavat. 

Keskeisten torien ja ostokeskusalueiden laatua nostetaan toteuttamalla Tapiolan, Espoon keskuksen, Soukan ja Matinkylä-Olarin suunnitelmia. Keskusta-alueiden siisteyttä parannetaan. 

Espoo on hightech-kaupunki, onko myös ympäristö korkealaatuista?

”Gumbölen kartanon hoitobudjetti erilleen alueen viherhoitorahoista.”

”Se, mitä rakennetaan – rakennetaan kunnolla.”

toteutus jA SEURANTA

Viheralueohjelman etenemistä seurataan vuosittain viheraluekatsauksessa lautakuntien toimintasuunnitelmien yhteydessä. Katsauksessa tarkastellaan tehtyjen töiden toteutumista, seuraavalle vuodelle budjetoituja töitä sekä pitemmällä ajanjaksolla tehtäviä töitä. Viheraluekatsaus tiedotetaan joka toinen vuosi jokaiseen espoolaiseen talouteen. 

Viherpalvelujen toimintaa varten ja talousarvion valmisteluun liittyen laaditaan vuosityöohjelma, jossa käsitellään vuosittain tarkennettavia suunnittelu-, rakentamis-, perusparannusohjelmia sekä luonnonhoitosuunnitelmien kiireellisyysjärjestys. 

Alueneuvottelukuntien kanssa käydään vuosittain keskustelua viheralueiden tarpeista ja suunnitelmista. Asukastyytyväisyyttä mitataan vuosittain asukastilaisuuksissa alueittaisilla toimenpidealueilla. 

Miten haluaisit, että asukastyytyväisyyttä mitataan?

talous

Talousarvion mukainen jako:

1.	Käyttötalous

Nykyinen tilanne 

Hoitotason nousu 

2.	Investoinnit

Uudet kohteet 

•	Vuosille 2002-2006 suuralueittain:
-	Suur-Tapiola 20 milj.
-	Suur-Matinkylä 20 milj.
-	Suur-Espoonlahti 20 milj.
-	Suur-Leppävaara 20 milj.
-	Espoon Keskus 20 milj.
-	Suur-Kauklahti 10 milj.
-	Pohjois-Espoo 10 milj. 

•	Vuosille 2007-2011 koko Espoossa:
-	20 milj. mk/ vuosi

Perusparantaminen

Faktoja
Kaavoitettuja viheralueita on n. 3400 ha ja tämän lisäksi viheralueisiin luokitellaan rakennusten pihat sekä katuviheralueet. Hoitotoimenpiteitä oli yhteensä 1026 hehtaarilla, lisäystä edellisvuodesta 15 ha. Näistä rakennettuja puistoja, leikkipaikkoja sekä katuviheralueita oli 510 ha (493 ha vuonna 1999) ja pihamaita 262 ha (262). Luonnonpuistoja, metsiä ja niittyjä, joissa vuoden aikana tehtiin hoitotoimenpiteitä, oli 268 ha (271). Pinta-aloihin sisältyvät alueurakat, joita kiinteistöviheralueineen oli yhteensä 182 ha (182). Niittyprojekteissa 23 kohteen kehittämistä jatkettiin kukkaniityiksi ja maisemapelloiksi. Kohteiden pinta-ala on yhteensä n. 40 ha. (2000)

Eteinen
Liikenneviheralueiden hoito:	6,4 milj. mk (2000)
Liikenneviheralueiden kunnossapito:	2,0 milj. mk (2000)
Kaupungin kunnossapidossa oli katuja, teitä ja kevyen liikenteen väyliä vuoden lopussa 1 250 km. 
Kaupungin kunnossapitämät yksityistiet:	227 km (2000)
Muut yksityistiet:	136 km (2000)
Ajoratojen pituus:	725 km (2000)
Erillisten jalkakäytävä/pyöräteiden pituus:	171 km (2000)
Espoossa on n. 560 km pyöräteitä (joista asvalttipäällysteisiä n. 415 km), jalkakäytäviä n. 140 km ja kevyen liikenteen ali- ja ylikulkukäytäviä yhteensä n. 200 kpl. (2000)
Vuoden 2000 lopussa Espoossa oli 210 lasista pysäkkikatosta, lisää rakennetaan 21 kpl vuonna 2001. 
Lisäksi Tiehallinnon hoidossa on useita kilometrejä teitä.  
Joukkoliikenne: päivittäisiä bussivuoroja 5 425, junavuoroja 127 (tammikuu 2000)
Tieviheralueita ollut pari vuotta sitten pusikot ym. mukaan lukien n. 700 ha
Kaikkia liikenneviheralueita ei tarvitse ostaa kaupungille vaan työ on mahdollista tehdä työluvalla, mikä tulee edullisemmaksi. 

Olohuone
Viheralueet on jaettu hoitotason mukaisesti laatuluokkiin. Tämä helpottaa hoitotoimenpiteiden kohdistamista ja kustannusseurantaa.
Virkistysalueiden hoito (2000): 
-	Edustuspuisto A1: 	7 ha	n. 250 000 mk/ha
-	Käyttöpuisto A2: 	279 ha	n. 50 000 mk/ha
-	Rakennettu, luonnonmukainen viheralue A3: 	241 ha	n. 10 000 mk/ha
-	Niityt ja maisemapellot B: 	162 ha	n. 2 000 mk/ha
-	Metsät C:	 1 995 ha	n. 2 000 mk/ha
Kesäkukkia istutettiin ja hoidettiin n. 50 000 kpl ja kukkasipuleita n. 60 000 kpl, syyskukkia n. 10 000 kpl. (2000)
Päivähoitopaikat yhteensä (2000): 13 625, kunnallisia päiväkoteja 135, leikkipuistoja 14. 
Leikkipaikkoja käytetään vuodessa arviolta 13 200 000 kertaa. Yksittäisiä käyttäjiä on n. 36 000 vanhempineen.
Peruskoulujen ja päivälukioiden oppilaita (1999): 28 273. 
Veroa maksavia koiria on 8500 kpl (verokertymä on 2.500.000 mk/ 2v)
Koiria ulkoilutetaan vuodessa arviolta 9 500 000 kertaa. 
Puistojen ja pihojen kunnossapitomenot 34,7 Mmk sisältäen työllistämismenot 5,0 Mmk ja alueurakat 3,2 Mmk. (1999)
Tällä hetkellä viheralueiden hoitoon käytetään vuodessa asukasta kohden noin 150,- mk. 

Sali
Luonnonsuojelualueet
Kansainväliset: Laajalahden lintuvesi 140 ha.  Nuuksion kansallispuisto, Espoon alueella 890 ha. 
Valtakunnalliset: 1 suo, 3 lehtoa, 2 lintuvettä, 1 rantojensuojelualue. Yhteensä 900 ha
Muita arvokkaita luonnonalueita 120. Yhteensä 1400 ha. 
Liikuntapaikkoja (2000):
Urheilupuistoja ja -keskuksia 6, pallo- ja jääkenttiä 100, tenniskenttiä 8. Ulkoilualueita 5, leirialueita 3, ulkoilusaaria 10, uimarantoja 20. Ulkoilureittejä 200 km (talvella hiihtolatuina). Venesatamia 11, venepaikkoja 4 147. Liikuntapaikkojen kävijämäärä 2,3 milj. (kun mukaan lasketaan myös: jäähallit 5, uimahallit 5, urheiluhallit 5, kuntosalit 12)
Kaavoitettuja virkistysmetsiä n. 2200 ha (joista osa pieniä suikaleita ja tieviheralueita)
Maanomistus 1.1.2000: Espoon kaupunki 29%, muut 71%
Merenrannikkoa 58km. Rakentamattoman rantaviivan osuus on 15%.
Valmista kevyen liikenteen raittina toimivaa rantaraittia on noin 35 km. Tulevaa n. 6,5 km. 
Keskuspuisto I käyttö- ja hoitosuunnitelma(450 ha) tehty ja sitä toteutetaan.
Nuuksio Suomen toiseksi eniten vierailtu luonnonsuojelualue. 
Suojelualueita on 3% Espoon pinta-alasta.
Saaria: 165, järviä: 95

Arkisto
31 historiallisesti arvokasta kartanoympäristöä, joista useimmat ovat yksityisten omistuksessa ja muutamat ovat tuhoutuneet. 
Arvokkaista kulttuurimaisemista osa ja huvilaympäristöistä suurin osa on yksityisten omistuksessa. 
10 viljelypalsta-aluetta, aarin palstoja n. 1100 kpl, yhteensä n.  1100 ha, vuokratulot n. 165.000 mk/v, palstaviljelijöitä 929. 1 siirtolapuutarha Puolarmaarissa. (2000)

Työhuone
Yksityisten yritysten toimipaikat 13 450 kpl, henkilöstömäärä 64 181
Valtion toimipaikat 60 kpl, henkilöstömäärä 6 439
Kunnan toimipaikat 701 kpl, henkilöstömäärä 14 619

Viheralueohjelman luonnos on nähtävillä internetissä sivulla www.espoo.fi/teke/vohj/viho.htm